Det her er verdens dummeste, kedeligste lille hul.
- Hvorfor skal jeg arbejde frivilligt? - Du skal udføre samfundstjeneste.
Du startede brandalarmen under IQ-testen.
Du anholdt mig! Det er dødssygt at have byens strisser som far.
Det er dødssygt at have byens kriminelle som datter.
- Det tager jeg tilbage. - Tak skal du have.
Det er altid dødssygt!
- Kom nu. Jeg hader gamle mennesker. - Du er heldig, hvis du bliver gammel.
- Kan vi ikke tale om det? - Du gør det, og dermed basta.
- Jeg kan sidde inde. - Gå. Smut så.
- Jeg værdsætter det virkelig. - Du har fortjent det.
At få eget kontor er et overgangsritual. Et symbol på status og rang.
Man viser verden, at man er lykkedes.
Ikke endnu.
- Sektion 5? - Vær tålmodig.
- Hvad er der hernede? - Dig. Og dit nye kontor.
Tillykke, Fargo.
Du fortjener hver en kvadratmeter.
Tak.
- Hvad gjorde du for at havne her? - Jeg fortjente det.
At få eget kontor er et overgangsritual. Det er et symbol på status og rang.
Det er snarere råddent. Det lugter som om noget døde herinde.
Ligesom... 1970-tallet.
Du er fantasiløs. Når alt det stads er væk, bliver det et udmærket kontor.
- Det savner... - En kvindes hånd?
Stil.
Her er en masse gode ting, som fortjener vores respekt.
- Affaldscontaineren er til venstre. - Den enes affald er den andens skat.
Prøv at se her.
Hvad tror du? En stereo?
Ja. Første generationen af iPod.
Hvordan tænder man for den?
- Tænder? - Der er nøglehuller.
Og vi har nøgler. Jeg så dem i en skrivebordsskuffe.
De her er ens.
Lås op på din side.
Klar, parat, start.
Bare gammelt skrammel.
Det var næsten spændende.
Primær affyringssekvens er nu indledt. Våbnet affyres om 24 timer.
Jeg kan ikke lide den her kanal.
Med eller uden bil. Det er 50 km/t her.
- Har du ikke noget bedre at lave? - Nej. Faktisk ikke.
Det har du nu!
Det tegner ikke godt.
- Hvad sker der? - Det håbede jeg, at du vidste.
- Sker det ofte? - Ikke så vidt jeg husker.
- Det er en slags ICBM. - Hvad? Se på omkredsen.
- Det er jo en IRBM. - Har I set den før?
Nej.
Tak skal I have for hjælpen.
- Hvad tror du, at det er? - Jeg ved lige, hvad det er. Et problem.
- Carter. - Vi har et problem.
Det var lige det, jeg sagde. Et problem.
Hej. Doris Stokes, jeg er chef her. Du må være Zoe.
Desværre.
Jeg har hørt meget om dig. Men alle fortjener en chance mere.
- Eller en tredje eller fjerde. - Jeg sætter dig straks i arbejde.
Jeg plejer at starte dagen roligt med en latte og wienerbrød.
Sjovt. Du skal vist komme de næste 13 lørdage?
- 13? - 100 timer fordelt på 8-timers vagter.
Det fungerer ikke for mig. Skal vi ikke ordne det på en gang?
Vi starter i fritidsrummet.
Op og ud...
Hold da kæft! Er det fritidsrummet?
- Dejligt sted at dø. - Dejligere sted at leve.
Eurekas indbyggere bidrager med så meget. Her giver vi noget tilbage.
Er de løbet tør for tennisbolde?
Al massage i verden forhindrer ikke, at man mister forstanden.
Værsgo.
40-40.
Er der nogen aldersgrænse for at bo her?
Du har god humoristisk sans.
Kom. Du skal tage dig af Eugenia.
Eugenia! Det er Zoe, som skal være din assistent i dag.
Hvis jeg ville have assistance, ville jeg bo i en beskyttet bolig.
Tag dig ikke af hende. Hun har et attitudeproblem.
- Nej! - Nej!
I kommer til at enes helt fint.
- Ryger du? - Nej.
- Drikker? - Nej.
- Lyver du? - Måske.
- Hvad er Zoe for et navn? - Et populært navn.
Sikkert ligesom Eugenia under depressionen.
For en gangs skyld har Doris måske ret.
- Hvordan sidder mit hår? - Dit hår?
Fint. Hvad med mig? Hvorfor hvisker vi?
Det vigtigste er, hvordan antistof håndteres.
Det plejede at være mig.
- Talte du med dig selv? - Nej. Han talte med mig.
Den må komme et sted fra.
- Fortsæt med at lede. - Ja, dr. Stark.
Allison, godt at se dig. Sherif...
Forskere... Hvem af jer står bag missilkrisen?
Det er ikke missiler.
Ikke? Hele byen er urolig, for de ligner missiler.
- Hvad er de? - Og hvorfor ligner de missiler?
Vi arbejder på sagen.
- Så du ved det ikke? Han ved det ikke. - Rør ikke knapperne.
- Forsvarsministeriet må underrettes. - Vi har masser af tid.
Jeg må få svar på visse spørgsmål.
Altså: Hvad er det, der ligner missiler, som dukker op i den hemmelige by?
- Giv os lidt råderum. - Henry er klogere og hurtigere...
- God beslutning. Henry? - Det er et våben der styres af maskinen.
Det udsender en kæmpestor ionosfærisk partikelstråle.
Den her ionstråle-tingest. Hvad er det for noget?
- Bestrålede uranisotoper. - I guder.
En dødsstråle? Hvorfor sagde du ikke det?
Jeg fandt ingenting om raketsiloer, bestrålede isotoper-
- eller ionosfæriske partikelstråler. Det er som om maskinen aldrig fandtes.
Har I prøvet at slukke for den?
Hvorfor tænkte jeg ikke på det? Fargo! Sluk for maskinen.
Var det et dumt spørgsmål? I tændte vel for den?
- Det var en fejl. - Den blev bygget under den kolde krig.
- Det er ingen "off'-knap. - Kan I slukke for strømmen?
- Så risikerer vi, at den affyres straks. - Altså nej.
- Hvor lang tid har vi? - Våbnet affyres om 23 timer.
Omsider et direkte svar.
Vi må ordne transport og evakueringsruter.
Beredskabsplaner for alle steder, der kan blive ramt.
Sygehuse må være klar.
Vi må anslå civile skader i og omkring målområdet.
- Du hører os ikke, vel? - Jo, desværre.
I går i panik.
Nej, vi reagerer. Man reagerer på "dødsstråle".
- Det var dig, der sagde det. - Det er en stråle, som slår ihjel.
Ja, det kan den gøre. Den kan sprænge, så folk her dør.
Rammer den Moskva, så dør folk der. De gør gengæld, og så dør folk overalt.
Man er ikke sikker noget sted.
- Så er det fint at være ligeglad. - Jeg er ikke ligeglad, men fokuseret.
Vi har 24 timer, og vi er i verdens førende forskningsanlæg-
- med verdens største supercomputere og verdens klogeste forskere.
Vi har tid til at finde en løsning, hvis vi ikke går i panik.
Vi har undersøgt hver fil, plan og papir uden at finde noget.
Måske ikke alle stykker papir.
Det her er alle papirer fra Fargos kontor.
Noget her må beskrive maskinen.
Helt ærligt! Hvis forskere er så kloge, burde de kunne skrive.
Undskyld allitterationen, men vil du have skriftkunst eller fremskridt?
- Tequila. - Whisky.
- Hvad er "IT"? - Hvad?
- IT. Det står nederst på siderne. - Måske informationsteknologi.
- De kom sikkert fra den afdeling. - Det ligner initialer.
- Du er politibetjenten. - Politimester.
- Sherif. - Det lyder som en degradering.
Giv mig nogle.
Er det en soleksplosion?
Det er et spejl. Du kan vel huske månelandingen?
- Sig ikke, det er en myte. - Nej, men vi vandrede ikke bare rundt.
Spejle sender stråler til jorden-
- teleskopbilleder, satellitkommunikation.
Dødsstråler?
De kan reflektere laserstråler på månen og udslette, hvad de vil.
- Tanks og den slags? - Nej, byer og den slags.
- Mens Neil Armstrong tog et skridt... ...så tog NORAD et kæmpespring.
Med hjælp fra nogen hos Global.
Nogen med initialerne IT.
IT...
Irvin Thatcher. Det må være ham. En dygtig forsker, der stod bag GGØ.
- Hvad er det? - Gensidig garanteret ødelæggelse.
Nå, ham!
Han var en dygtig forsker, sagde du.
Var eller er?
Det er let at forklare. Atomkernen består af-
- positivt ladede protoner og uladede neutroner.
Når en kerne bombarderes af en uladet partikel-
- så resulterer det i fission.
Jeg tabte tråden ved "det her er let af forklare".
Okay. Jeg prøver på en anden måde.
Din far er proton, og din mor er neutron.
Du er en fri radikal.
Du bliver taget for at stjæle cd'er. Du fortæller det derhjemme...
Hvad sker der?
- Ren atomsprængning? - Nemlig.
De deler sig.
Tror du, at... de blev separeret på grund af mig?
Nej, nej, nej...
Zoe...
Jeg arbejder jo, jeg assisterer... folk.
Jeg kommer straks. Fortsæt bare.
Er det den undertrykkende nar, der blander sig i alt?
I har fundet et samtaleemne. Hej. Sherif Carter.
- Jeg søger en pensioneret forsker. - Dem er der masser af.
- Dr. Thatcher. - Irvin. Rum 101. Hvorfor?
Bare vent.
- Rum 101. Hvor er? - Rum 101? Denne vej.
- Hvad vil du med ham? - Et mindre problem.
Genierne hos Global kan ikke løse det, men det er der en, som kan og...
...det er åbenbart ham.
- Dr. Thatcher. - Ham?
Spørgsmålet er: Fusion eller fission?
Fiske? Bestemt ikke. Det er ingen spøg at fiske.
Spøgelsesagtigt? Hvordan forklarer du så kvasarenergi-paradokset?
Eller skaldede musikere?
Det er ham.
Denne vej, dr. Thatcher. Ja, sådan.
Giv ham plads.
Det er denne vej.
Hvilken ære. Henry Deakin.
Din maskine er virkelig enestående.
Som en gåde i et mysterium i 25 cm titanlegering...
Vi går ud fra, at den ligner andre rumvåben med enkanals...
- Eller en lavfrekvens kommunikations... - I så fald må vi revurdere...
- Hør her. Tag den med ro. - Vi behøver koderne. Ro hjælper ikke.
Det hjælper ikke at hundse med ham. Giv ham lidt tid.
Dr. Thatcher...
Vi tror, at kontrolpanelet sidder bagved dette panel.
Har låseboltene et specielt gevind?
- Kald på en heks. - Hvabehar?
Hvis du vil have sex Så kald på en heks
Bemærkede du i bilen eller på gåturen herned, at han ikke er helt med?
Der kan have været tegn.
Højre løsere, venstre hårdere.
Jeg er med.
Helt væk.
Kald på en heks.
Skruen går ind.
Genialt.
Sådan, dr. Thatcher. Jeg mangler bare koden-
- for at stoppe affyringen.
Charlie, Tango, Lima.
Nej. Charlie dansede ikke tango i Lima.
Han er træt. Sæt dig ned.
Giv ikke op.
Op, ned...
Bussens vindue går op og ned Op og ned...
Er I kommet nogen vegne?
- Hvorfor er skolerne lukket? - Bliver der missilangreb?
- Ingen panik. - Jeg hørte, at det var en dødsstråle.
- Latterligt! Det er bare et rygte. - Startet af en idiot.
- Er det ham, der står bag? - Gå hjem, alle sammen.
Situationen er under kontrol.
Det kan endda være varmeledningsmodstand.
De har anvendt en klassisk metode. Rød er strømførende, blå er ikke.
Den gule plejer at være jordledningen. Så jeg kan vist klippe den blå over.
- Hvad tror du? - Våbnet affyres om 20 timer.
Gør det.
Affyringskoden er tilsidesat.
Ja!
Våbnet affyres om 7 timer.
Nej.
Klip ikke flere ledninger over.
Dr. Thatcher. Jeg ved, at det er derinde.
Giv os et vink.
Tyngdekraft. Den naturlige tiltræknings- kraft som en himmelsk krop udøver-
- på objekter på eller tæt på dens overflade.
Alle tiders. Et øjeblik.
Vores eksperter arbejder på det. Nathan finder en måde at stoppe den på.
- Jeg har intet imod din mand. - Han er snart min eksmand.
Manden med svarene sidder der. Vi skal bare vriste dem frem.
- Hvad? - Hvad mener du?
Du har den der mine. Som om du ved noget.
- Spyt ud! - Det er hemmelighedsstemplet.
- Nathan ville aldrig... - Hvis den ikke stoppes, forsvinder alt.
Hvad er det?
Okay, tyngdekraft.
Hvad? Hej, Allison.
Absolut ikke. Det er eksperimentelt og alt for farligt til, at nogen...
Carter? Jaså.
Vi må bare løbe den risiko.
Er det her en vulcansk tankeforener?
PX-24 giver dig indblik i en andens bevidsthed. Rent teoretisk.
- Teoretisk? - Den er ikke afprøvet på mennesker.
"Til minde om Skippy"?
Han var alles yndlingschimpanse.
- Døde han her? - Nej!
Obduktionen gav intet klart svar.
Du behøver ikke gøre det her.
- Hvad skal jeg lede efter? - Sekvenser, ligninger, koder.
Får man et lykkebringende kys?
Sidste chance til at være en helt. Bare sig til.
Det var et forsøg værd.
Er du okay, Carter?
Eugenia...
- Nu stopper jeg den. - Nej. Fortsæt.
Stockholm... Linus Pauling...
- Eugenia... - Hvem er Eugenia?
Gensidig garanteret ødelæggelse.
- Så du, hvordan den kan stoppes? - Nej.
Men jeg så, hvad alternativet bliver.
Irvin. Vi skal hilse på din pige. Vil du det?
Ja, ja. Spil ikke bly.
Jeg så i din hjerne, at du elsker hende.
Og det forsvinder ikke, vel?
Det tror jeg da ikke.
Og når du ikke tænker på atomkatastrofer så tænker du på Eugenia.
Jeg tænkte jeg nok.
Det der med atomkatastrofer fungerede.
Kraftkilden går ud på bagsiden, der er maskinen sårbar.
Hvis vi kan nå den, kommer vi ind til selve kernen.
Et team arbejder på et bor, der kan trænge igennem titanskjoldet.
Desværre er det zirkoniumkarbonit, som jo er...
...uigennemtrængeligt.
Men jeg tror, at vi kan komme derhen herfra via bunden.
Vi går ned, under og op. Så har vi en chance.
Fargo må ordne det nødvendige. Og han skal ikke pille ved noget.
Godt og dårligt. Intet fra Thatcher, men Carter er uskadt.
Og det gode?
Sæt dig her. Jeg henter Eugenia. Nyd udsigten.
- Med rummet. - Hvor er det?
Stockholm. En martsmorgen.
Det kongelige slot. Stockholm. Sverige.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg ikke. Jeg var der.
- Hvornår? - For nylig.
- Hvor er Eugenia? - Hun vil ikke forstyrres.
Kom.
Her bor hun.
- Eugenia. - Det er Zoe.
- Har hun gjort noget galt? - Nej.
- Sherif Carter, jeg vil tale med dig. - Er der noget på færde?
- Nej. - Det er der vist.
Jo, for resten. Den spøg om at du er kriminel.
- Ja. - Jeg mente det ikke. Du er min pige.
- Det er virkelig slemt. - Nej.
- Eugenia! - Eugenia!
Hallo, Jo.
Hvor er du?
Tal med os. Vi har ret til at vide, hvad der foregår.
- Hvad er våbnets projektilbane? - Kan det skydes ned i boostfasen?
- Er affyringsprogrammet indledt? - Jeg ved det ikke. Jeg ved det ikke!
Gå hjem. Vi har alt under kontrol.
Bortset fra det der.
Sagde hun, at hun skulle nogen steder hen?
- Ikke så vidt jeg husker. - Hvad med familien?
Vi talte ikke om det.
- Hvor er det? - Mensa-konkurrencen?
- Der kan du ikke være med. - Nej, soluret.
Copernicus Park. Syd for vandtårnet.
- Kom. Vi skal finde min pige. - Er det ikke mig? Det lød underligt.
Henry, hvordan går...
Henry, hvordan går boringen?
Laserboret går lige igennem alt! Jeg er færdig om... fem timer.
Våbnet aktiveres om 4 timer.
- Bor hurtigere. - Ja.
Åh, gud. Hvad laver du? Hvordan kom du herhen?
Henry tunede stolen. 80 km uden opladning.
- Hvorfor har jeg skubbet dig hele dagen? - Du skulle føle dig hjælpsom.
Og det var dejligt at have selskab.
Er alt i orden?
Eugenia...
Hvad laver du?
Hvorfor gjorde du det?
- Det ved jeg ikke. - Pas dig selv, Zoe.
Undskyld. Jeres bryllupsdag. Eller vores.
- Hvad mener du? - Du og jeg... Ham, Thatcher.
- Bryllupsdag? Han friede ikke engang. - Jo, det gjorde han.
- Jeg så det. - Nej, det skete aldrig.
Smitter demens?
Inde i hovedet friede han. Lige her, det er derfor, du kommer her.
Ja, jeg kommer her og spiser frokost hver dag.
Vi mødtes her.
Vi sad og så på himlen.
Han fortalte, hvordan stjernerne lyser-
- hvordan planeterne kredser om solen.
Hvordan hans univers kredsede om mig.
Så revnede hans univers og tog mit med sig.
- Hvad skete der? - Vi ville gifte os i Stockholm.
- Efter Irvin vandt prisen. - Nobelprisen?
Ingen anede, at Linus Pauling ville vinde igen. Irvin blev helt knust.
Han fik et mentalt sammenbrud den dag.
Den dag han ville fri. Der mistede jeg mit livs kærlighed.
- Billedet, virtuelle Stockholm. - Du synes vel, at jeg er dum.
- Jeg sukker over noget, der er forbi. - Det er ikke forbi.
Vi fortsætter bare, hvor vi slap.
Sagde jeg "vi"?
Undskyld.
Våbnet affyres om tre timer.
Vi må gøre noget. Spræng det sidste stykke bort.
Maskinen er en død mands våben. Med eksplosionen bliver den...
- Tænk, at den skulle beskytte os. - Jeg ringer til forsvarsministeriet.
- Du kan du ikke. - Jeg er nødt til det.
De opdager det, hvis vi starter tredje verdenskrig.
Tænk dig om.
"Vi sprænger nok Moskva, Beijing, Pyongyang og Stockholm i luften"?
Jeg ved, at du kan lide Stockholm, men det her er større end dig.
Så risikerer vi, at de stopper det, angriber os og...
Jeg ved, at eksplosioner udløser anordningen.
- Men vi har intet alternativ. - Tværtimod. Jeg må låne Nobelprisen.
- Det var åbent. - Åh, undskyld.
- Hvad fanden laver du? - Vi skal feste, som om det var 1962.
Jeg savner sherif Cobb.
- Du burde have kjolen på oftere. - Fungerer det her?
Det fungerer for mig. Vi må håbe det.
Sherif. Når en elpære tændes i dit hoved, er den så på 15-20 watt?
Kom bare med en bedre idé.
Ikke det? Så begynder vi.
Jo, du ser helt...
Du må kigge... derop.
Velkommen til Stockholm. Robert Oppenheimer sagde-
- at atombomben gjorde tanken om fremtidig krig utålelig.
En mand glemte aldrig de ord. Vi byder ham velkommen i dag.
En mand som den norske Nobelkomité har udvalgt til årets Nobelprismodtager.
Dr. Irvin Horatio Thatcher!
Fargo!
Dr. Thatcher.
Jeg tager den.
Han har båret rundt på talen i 40 år.
Bussens hjul drejer rundt, rundt, rundt...
En enkel lille børnevise.
Men den inspirerede til begrebet om gensidig garanteret ødelæggelse.
Vi bygger en atombombe, de gør det samme.
Vi bygger en brintbombe, de gør det samme. Rundt, rundt.
Bussens hjul leder os mod en endeløs optrapning-
- af nye, kraftigere og mere dødbringende våben.
Og det førte mig til min største præstation.
En ionosfærisk partikelstråle.
For at skabe fred på jorden-
- byggede jeg universets mest dødbringende våben.
Men det er slutningen af historien. Jeg vil starte fra begyndelsen.
Vi har ikke tid til at rejse til Eventyrland.
Dr. Thatcher. Du må hjælpe til med en nødsituation.
Jeg beklager.
Jeg vil slutte med at takke komitéen.
Og min elskede Eugenia.
Uden dig havde dette aldrig have været muligt.
Vi har meget at indhente.
- Hvad er der galt? - Mit mandskab!
Jeg må hente dem! For at lave anordningen.
Mandskab?
Du godeste...
30 sekunder tilbage.
Klar, parat...
Nu!
Første nøgle, anden nøgle. Nu!
Affyringskoden er tilsidesat.
Møg.
Død mands program aktiveret. Affyringssekvens indledt.
Våbnet affyres om 5 minutter.
Har nogen klippet den blå ledning over?
Ikke godt. Slet ikke godt.
Den her garanterer gensidig garanteret ødelæggelse.
Hvordan stopper man den?
Det kan man ikke. Den kan ikke slukkes.
- Hvor længe er der tilbage? - 30 sekunder.
- Kan vi få den til at ændre kurs? - Ikke når den har fastlåst på målet.
- Vil det fungere? - Det er et forsøg værd.
Satte du airbags i bilen?
Carter?
Fem. Fire. Tre...
To...
En.
- Ser du den, Henry? - Ja.
Den...
Den ramte forbi! Vi ramte forbi månen!
Carter! Flot klaret. Vi ramte forbi månen.
Kan jeg få hjælp?
Hvor tog den hen?
Zephyr Rover er snart fremme på Jupiter.
Pasadena. Vi har et problem.
- Du får et blåt øje. - Ja.
Et lille skridt for menneskeheden, et kæmpestort stød for mig.
Hvornår siger du, at han ikke må beholde min Nobelpris?
- Han reddede dig, han har fortjent den. - Nej, jeg fortjente den. Det er min.
- Tag den, og du mister en stor forsker. - Det er såre simpelt.
Måske har du brug for ham til den næste tikkende bombe.
Du har ret.
Virkelig?
- Du gjorde det godt. - Tak.
Jeg fik hjælp af mandskabet.
Kan du huske den følelse?
- Ja. - Skønt at vide, den kan vare hele livet.
- Men også deprimerende. - Ja, lidt.
Jeg er glad for, at vi omsider er sammen.
- Sagde jeg "vi" igen? - Ja.
Hvor længe fortsætter det?
- Vi ses i morgen. - Jeg mener det.
Undertekster: IMS